Закон на Фитс
![Проста схема на целева клетка с дължина на страната W и разстояние до нея D](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/97/Fitts_Law.svg/220px-Fitts_Law.svg.png)
Законът на Фитс е зависимост в поведенческата психология, която свързва времето, необходимо за бързо придвижване до дадена цел, с размера на целта и разстоянието до нея.[1] Тя се използва за моделиране на действието на посочване – физическо докосване на предмет с ръка или пръст или придвижването на посочващо устройство към обект на компютърен монитор – и намира приложение в изследването на взаимодействието между човек и компютър и ергономията.
Закономерността е първоначално изведена през 1954 година от американсикя психолог Пол Фитс, който я формулира във вида:
където ID е индекс на трудност на придвижването, D е разстоянието до целта, а W е размерът на площта.
Днес по-често се използва алтернативна формулировка в сходна логаритмична форма:
Бележки
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Fitts, Paul M. The information capacity of the human motor system in controlling the amplitude of movement // Journal of Experimental Psychology 47. June 1954. DOI:10.1037/h0055392. с. 381–391.