Стефан Узунов
Стефан Узунов | |
български генерал | |
Роден |
16 декември 1928 г.
|
---|---|
Починал |
? |
Националност | ![]() |
Учил в | Национален военен университет |
Военна служба | |
Звание | генерал-майор |
Род войски | Сухопътни войски |
Стефан Бочев Узунов е български офицер, генерал-майор.
Биография
[редактиране | редактиране на кода]Роден е на 16 декември 1928 г. във Велико Търново[1]. През 1949 г. завършва търговска гимназия в Търново. От 1949 до 1950 г. е войник в четиридесети мотострелкови полк в Ямбол. Между 1950 и 1951 г. учи във Военното училище. След това е назначен за командир на взвод в трети армейски артилерийски полк в Шумен. Остава на този пост до 1952 г. От 1952 до 1955 г. учи в курс за командири на батареи, а след това е назначен за началник-щаб на артилерийски дивизион в трети армейски артилерийски полк. Между 1955 и 1956 г. изкарва 10-месечен курс в Народното военно артилерийско училище в Шумен. След това до 1959 г. е началник-щаб на 45-и армейски артилерийски полк. В периода 1961 – 1964 г. учи профил „Земна артилерия-командно-щабен“ във Военната академия в София[2]. Между 1964 и 1966 г. е началник-щаб на 18-а мотострелкова бригада. Старши помощник-началник по ОБП в щаба на Ракетните войски и артилерията-ЗА (1966 – 1968) и старши помощник-началник на Оперативния отдел в Щаба на Ракетните войски и артилерията. От 1970 до 1973 г. е заместник-началник на Оперативния отдел в щаба на Ракетните войски и артилерията. Между 1973 и 1974 г. изкарва курс в Артилерийската академия в Санкт Петербург. След това до 1978 г. е назначен за началник на Оперативния отдел в щаба на Ракетните войски и артилерията. В периода 1978 – 1989 г. е началник-щаб на Ракетните войски и артилерията в Командване на Сухопътните войски[3][4]. От 1989 г. е на разпореждане на управление „Кадри“, а от 15 август 1989 г. е на разпореждане по щат А-144 за уволнение. Излиза в запаса на 1 март 1990 г. Умира на 5 ноември 1991 г.
Образование
[редактиране | редактиране на кода]- Търговска гимназия, Търново – 1949
- Военно училище в София – 1950 – 1951
- Народно военно артилерийско училище – 1955 – 1956
- Военна академия „Георги Раковски“ – 1961 – 1964
- Артилерийската академия – 1973 – 1974
Военни звания
[редактиране | редактиране на кода]- лейтенант (1 февруари 1952)
- старши лейтенант (11 януари 1954)
- капитан (22 януари 1957)
- майор (25 април 1961)
- подполковник (15 октомври 1965)
- полковник (25 септември 1970)
- генерал-майор (7 септември 1984)[5]
Награди
[редактиране | редактиране на кода]- Медал „За безупречна служба“ – II ст.
- Медал „30 години социалистическа революция“
- Орден „Червено знаме“ (1970, 1981)
- „9 септември 1944 г.“ – III ст. с мечове
Бележки
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Лично кадрово досие на генерал-майор Стефан Узунов
- ↑ Дончев, А. Генералите от ракетните войски и артилерия на Сухопътните войски на България. Изд. Авангард Прима, 2018, с. 210
- ↑ Томов, Й., Димитров, З. и Дончев, А. Контролните групи на ракетните войски. с. 111, архив на оригинала от 28 август 2016, https://web.archive.org/web/20160828072207/http://www.bulgari-istoria-2010.com/booksBG/Kontrolnite_grupi_na_RV_i_A.pdf, посетен на 7 юни 2020
- ↑ Тодоров, Д. Ракетните войски на България. Изд. Еър Груп 2000, 2010, с.397
- ↑ Указ №2933/6.09.1984, МЗ-УК №262/7.09.1984