Псевдокомитатенси
![]() Тази статия е част от серията за: Войската на древен Рим (Портал) | |||
Структурна история | |||
Римска армия (военни части и чинове, легиони, помощни войски, военачалници) | |||
Древноримски флот (флоти, адмирали) | |||
История на кампаниите | |||
Списъци на войни и битки | |||
Украшения и наказания | |||
Технологична история | |||
Военно инженерство (castra, обсадни машини, арки, пътища) | |||
Лично снаряжение | |||
Политическа история | |||
Стратегия и тактики | |||
Пехотни тактики | |||
Граници и укрепления (Лимес, Адрианов вал) |
Псевдокомитатенси (на латински: pseudocomitatensis) са наричани военните части от полевите армии (комитати – comitatus) на късната Римска империя, които първоначално са влизали в състава на римските гранични войски.
След поражението на римляните в битката при Адрианопол на 9 августа 378 г., проличава острият недостиг на добре обучена и въоръжена тежка пехота за частите на полевите армии – комитатенсите. Тогда от най-боеспособните поделения на лимитаните били формирани и включени в състава на комитатите цели легиони с ранг псевдокомитатенси.
За първи път такива части се появяват след реформата на Диоклециан (упр. 284 – 305), когато войската е разделена на полеви армии – комитати, и гранични войски – лимитани. Първоначално при военни операции в граничните провинции подразделенията на лимитаните са били включвани в състава на комитатите, получавайки ранг псевдокомитатенси, а след края на операцията са се връщали обратно на границата. Поради желанието на Императорите да разполагат с по-големи военни сили под тяхно командване, и обособяването на комитатите като регионални армии – по една във всеки диоцез – все по-голям брой гранични части остават за постоянно в състава на полевите армии.
При включването им в състава на комитатите, псевдокомитатенсите са получавали същото въоръжение и са участвали в сраженията наравно с частите на комитатенсите.
Въпреки това те оставали с по-нисък статут и съответно с по-ниско заплащане.
Списък на частите с ранг псевдкомитатенси
[редактиране | редактиране на кода]Части, споменати в Нотиция Дигнитатум:
подчинени на западния Magister Peditum („Генерал на пехотата“)
[редактиране | редактиране на кода]- Prima Alpina – Legio I Iulia Alpina;
- Secunda Iulia Alpina – Legio II Iulia Alpina;
- Lanciarii Lauriacenses;
- Lanciarii Comaginenses;
- Taurunenses;
- Antianenses;
- Pontinenses;
- Prima Flavia Gallicana Constantia – Legio I Flavia Gallicana Constantia;
- Martenses;
- Abrincateni;
- Defensores seniores;
- Mauri Osismiaci;
- Prima Flavia Metis – Legio I Flavia Martis?;
- Superventores iuniores;
- Constantiaci;
- Corniacenses;
- Septimani;
- Romanenses;
подчинени на източния magistri militum praesentalis („Командващ ескортиращата императора армия“)
[редактиране | редактиране на кода]Auxiliarii sagittarii;
подчинени на източния Magister Militum per Orientem („Магистър милитум на Ориента“)
[редактиране | редактиране на кода]- Prima Armeniaca (I Арменски легион);
- Secunda Armeniaca (II Арменски легион);
- Fortenses auxiliarii;
- Funditores;
- Prima Italica – Legio I Italica;
- Quarta Italica – Legio IV Italica;
- Sexta Parthica – Legio VI Parthica;
- Prima Isaura sagittaria – Legio I Isaura Sagittaria;
- Balistarii Theodosiaci;
- Transtigritani;
подчинени на източния Magister Militum per Illyricum („Магистър милитум на Илирик)
[редактиране | редактиране на кода]- Timacenses auxiliarii.
- Felices Theodosiani iuniores.
- Bugaracenses;
- Scupenses;
- Ulpianenses;
- Merenses;
- Secundi Theodosiani;
- Balistarii Theodosiani iuniores;
- Scampenses;
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- Ammianus Marcellinus, Roman History (края на 4 век)
- Zosimus, Historia Nova (5th century)
- Notitia Dignitatum, Augustana (края на 4 – началото на 5 век)
- Diocletian and the Roman Army
- Burns, Thomas Samuel, Barbarians Within the Gates of Rome, Indiana University Press, 1994, ISBN 0-253-31288-4, p. 112.
- R.S.O. Tomlin, „L’esercito del tardo impero“, Il mondo di Roma imperiale. La formazione, Editori Laterza, 1989, p. 128.
![]() ![]() |
Тази страница частично или изцяло представлява превод на страницата „Псевдокомитат“ в Уикипедия на руски. Оригиналният текст, както и този превод, са защитени от Лиценза „Криейтив Комънс – Признание – Споделяне на споделеното“, а за съдържание, създадено преди юни 2009 година – от Лиценза за свободна документация на ГНУ. Прегледайте историята на редакциите на оригиналната страница, както и на преводната страница, за да видите списъка на съавторите.
ВАЖНО: Този шаблон се отнася единствено до авторските права върху съдържанието на статията. Добавянето му не отменя изискването да се посочват конкретни източници на твърденията, които да бъдат благонадеждни. |