667 г. пр.н.е.
Облик
<< | 7 век пр.н.е. | >> | |||||||
![]() | |||||||||
00 | 99 | 98 | 97 | 96 | 95 | 94 | 93 | 92 | 91 |
90 | 89 | 88 | 87 | 86 | 85 | 84 | 83 | 82 | 81 |
80 | 79 | 78 | 77 | 76 | 75 | 74 | 73 | 72 | 71 |
70 | 69 | 68 | 67 | 66 | 65 | 64 | 63 | 62 | 61 |
60 | 59 | 58 | 57 | 56 | 55 | 54 | 53 | 52 | 51 |
50 | 49 | 48 | 47 | 46 | 45 | 44 | 43 | 42 | 41 |
40 | 39 | 38 | 37 | 36 | 35 | 34 | 33 | 32 | 31 |
30 | 29 | 28 | 27 | 26 | 25 | 24 | 23 | 22 | 21 |
20 | 19 | 18 | 17 | 16 | 15 | 14 | 13 | 12 | 11 |
10 | 09 | 08 | 07 | 06 | 05 | 04 | 03 | 02 | 01 |
Събития
[редактиране | редактиране на кода]В Азия
[редактиране | редактиране на кода]В Асирия
[редактиране | редактиране на кода]- Цар на Асирия е Ашурбанипал (669/8 – 627 г. пр.н.е.).[1]
- Шамаш-шум-укин (668 – 648 г. пр.н.е.) е цар на Вавилон и управлява като подчинен на своя брат Ашурбанипал.[2]
- След като стабилизира властта си Ашурбанипал е свободен да поведе нов поход за повторно установяване на асирийско върховенство в Египет.[3]
В Елам
[редактиране | редактиране на кода]- Цар на Елам e Уртаку (675 – 664 г. пр.н.е.).[4]
- Еламитите използват заетостта на Ашурбанипал с похода срещу Египет, за да нахлуят във Вавилония, но асирийският цар скоро изпраща сили, които ги отблъскват.[5]
В Африка
[редактиране | редактиране на кода]В Египет
[редактиране | редактиране на кода]- Фараонът на Египет Тахарка (690 – 664 г. пр.н.е.) е изправен пред ново настъпление на асирийците, подкрепени и с помощни войски на техните васали, но египетската армия претърпява поражение при неустановеното място с име Кар-Банити (Kar-baniti). Това принуждава Тахарка да бяга от Мемфис на юг към Тива за втори път в рамките на няколко години, а самият град е отново превзет от асирийците.[6]
- Асирийците намират кораби, за да преследват фараона нагоре по течението на река Нил, но похода е осуетен заради заговор и размирици на окупираните части на Долен Египет. Това принуждава войската да се върне и да потуши бунта.[7]
- Всички участници в бунта са наказани, с изключение на Нахо I, който е възстановен като васален владетел на Саис, a неговият син Псаметих е поставен за принц на Атрибис.[8]
В Европа
[редактиране | редактиране на кода]- Тази година е една от приетите възможни години за основаване на Византион.[9] Другите възможни са 668 и 658[10] г. пр.н.е.
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ „The Cambridge Ancient History Volume III, Part 02, The Assyrian and Babylonian Empires and other States of the Near East, from the Eighth to the Sixth Centuries B.C.“, Cambridge University Press, 1991. стр. 119
- ↑ „The Cambridge Ancient History Volume III, Part 02, The Assyrian and Babylonian Empires and other States of the Near East, from the Eighth to the Sixth Centuries B.C.“, Cambridge University Press, 1991. стр. 49 и 749
- ↑ „The Cambridge Ancient History Volume III, Part 02, The Assyrian and Babylonian Empires and other States of the Near East, from the Eighth to the Sixth Centuries B.C.“, Cambridge University Press, 1991. стр. 144
- ↑ „The Cambridge Ancient History Volume III, Part 02, The Assyrian and Babylonian Empires and other States of the Near East, from the Eighth to the Sixth Centuries B.C.“, Cambridge University Press, 1991. стр.749
- ↑ „The Cambridge Ancient History Volume III, Part 02, The Assyrian and Babylonian Empires and other States of the Near East, from the Eighth to the Sixth Centuries B.C.“, Cambridge University Press, 1991. стр.147
- ↑ „The Cambridge Ancient History Volume III, Part 02, The Assyrian and Babylonian Empires and other States of the Near East, from the Eighth to the Sixth Centuries B.C.“, Cambridge University Press, 1991. стр.143
- ↑ „The Cambridge Ancient History Volume III, Part 02, The Assyrian and Babylonian Empires and other States of the Near East, from the Eighth to the Sixth Centuries B.C.“, Cambridge University Press, 1991. стр.144
- ↑ „The Cambridge Ancient History Volume III, Part 02, The Assyrian and Babylonian Empires and other States of the Near East, from the Eighth to the Sixth Centuries B.C.“, Cambridge University Press, 1991. стр.144 и 700
- ↑ Gilels Morgan. „Byzantium“, Oldcastle Books, 2011. стр. 2
- ↑ „The Cambridge Ancient History Volume III, Part 3, The Expansion of the Greek World, Eighth to Sixth Centuries BC, 2nd edition“, Cambridge University Press, 1982. стр. 465