Пепе Волтарели
Пепе Волтарели Peppe Voltarelli | |
Италиански автор на песни, писател и актьор | |
![]() 12 декември 2016 г. | |
Роден |
26 декември 1969 г.
|
---|---|
Семейство | |
Уебсайт | www.peppevoltarelli.eu |
Пепе Волтарели в Общомедия |
Пепе Волтарели (на италиански: Pepe Voltarelli) (Козенца, 26 декември 1969 г.) е италиански певец и актьор.
От 1990 до 2005 г. е певец на Il Parto delle Nuvole Pesanti. От 2006 г. той преследва солова кариера.
Кариера
[редактиране | редактиране на кода]С групата „Il Parto delle Nuvole Pesanti“
[редактиране | редактиране на кода]През 1990 г. основава „Il Parto delle Nuvole Pesanti“ в Болоня, експериментална фолк-рок група.
Първата творба Alisifare и плодотворна жива дейност, която разкрива групата като една от най-интересните реалности на народното възраждане от 90-те години.[1]
Песни като „Raggia“[2] и „Lupo“[3] стават предшественици на жанра, наречен „тарентела пънк“.[4][5]
Последната работа на Волтарели с групата се нарича „Il Parto“ и получава добри продажби и отзиви.
През 2005 г. Волтарели гласове и автор на текстове и музика от 1991 г. напуска групата, за да се посвети на солова кариера.
Самостоятелна кариера
[редактиране | редактиране на кода]„Соловото“ художествено творчество на Волтарели има тенденция да създава многостранен персонаж, който, работейки върху езика и традициите на родината си, Калабрия, изгражда остър и критичен ироничен разказ за ежедневието по нежалостен начин, за да го постигне чрез пътуванията му и писанията му нов и малко стереотипен образ на южния разказвач.[6]
Първата игра на този проект е филмът La vera leggenda di Tony Vilar, режисиран от Джузепе Галярди. Филмът е пътен филм, който разказва историята на италианците от Америка, по стъпките на Тони Вилар, италиански певец, известен в Аржентина през 60-те години и сега изчезнал от артистичната сцена. Историята, която се разиграва между Буенос Айрес и Ню Йорк, представлява първият случай на италиански мокументален филм. Филмът е представен на първото издание на Римския филмов фестивал (2006).
Distratto ma però първият самостоятелен диск е продуциран от Alessandro Finazzo (Finaz) от Bandabard Band) и вижда участието на Roy Paci, Sergio Cammariere, Pau[7] от Negrita и режисьора Giancarlo Cauteruccio. От този първи албум възниква нова артистична личност, където дълбокият глас и усъвършенстването на текстовете са придружени от голяма ирония в лицето на деликатни теми като емиграция и самота.
Ангажиментът към социалните въпроси е конкретизиран с диска Duisburg Nantes Praga il bootleg live, бутлегите живеят произведение на донос срещу мафията, записано на живо по време на европейското турне през 2008 г.
В театъра Волтарели има плодотворно сътрудничество с Криптонската компания във Флоренция на братята Джанкарло Каутеручио и Фулвио Коучечо, за които свири и композира оригинална музика за произведения като „Roccu u stortu“, „Medea and the moon“[8] и „Picchi ме погледни“.[9]
Преместването в Берлин в началото на 2009 г.[10] и решението да се съсредоточим върху по-изискан и съществен звук маркират началото на нова творческа фаза, която води до пускането на Ultima notte a Mala Strana,[11][12] албум от 2010 г., публикуван в Италия от OtrLIve-Universal, както и във Франция и в Европа от Le Chant du Monde, впоследствие разпространен и в Канада и Аржентина. Албумът, все още продуциран от Finaz, печели „Targa Tenco 2010“ за най-добър албум на диалект, наградата се присъжда на първия за работа в Калабрия. Волтарели посвещава „Плакета на кмета“ на природозащитника на Полика (Салерно) Анджело Васало, убит в засада на мафията.[13]
Песента Onda Calabra[14] написана за документалния филм Doichlanda от Джузепе Галярди, се използва като пародия във филма на Джулио Манфредония Qualunquemente с Антонио Албанезе. В отворено писмо до Албанезе, което се появи на заглавната страница на Калабрия Ора, Волтарели твърди, че песента на страстта и емиграцията[15] не е в съответствие с употребата му във филма Манфредония.[16]
Шоуто „Пътешествието на бащите“, монолог на театъра за песни, дебютира в „Teatro Galleria Toledo“ в Неапол през ноември 2011 г.[17][18] В резултат на това шоу на късмет шоуто на Волтарели все повече се характеризира като рецитал на театър на песни. В приемствеността на великите италиански автори на песни, тази формула го кара да продължи своята дейност на живо в чужбина с концерти и фестивали в Европа в САЩ[19] Канада[20] Австралия[21] Мексико[22] Аржентина[23] Чили[24] Мадагаскар[25] във Франция за фестивала Off d'Avignon 2012 и на International International Jazz de Montréal 2013 с два концерта в Savoy du Métropolis.[26]
Неговата песен „Sta citta“ (Matka Mest) е преведена на чешки от Michal Horacek и включена в албума Segrado от Frantisek Segrado[27] N1 в класациите на Чешката република.[28]
През 2016 г. Squilibri Editore публикува „Voltarelli chante Profazio“, почит към великия калабрийски разказвач[29] Otello Profazio Targa Tenco като най-добър изпълнител на записи.[30]
Дискография
[редактиране | редактиране на кода]Con Il Parto delle Nuvole Pesanti
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/73/Peppe_Voltarelli%2C_Lomax%2C_Catania%2C_Italy_%2815-05-2010%29_%C2%B7_%C2%A9_Marco_Carrubba.jpg/220px-Peppe_Voltarelli%2C_Lomax%2C_Catania%2C_Italy_%2815-05-2010%29_%C2%B7_%C2%A9_Marco_Carrubba.jpg)
- 1991 г. – Guerra al salario
- 1994 г. – Alisfare
- 1996 – Pristafora
- 1997 – 4 Battute di povertà
- 1999 – Sulle ali della mosca
- 2001 – Roccu u stortu
- 2002 – Attenzione all'estinzione
- 2003 – Ho visto anche degli zingari felici – с Клаудио Лоли (На живо)
- 2004 – Il parto
Солист
[редактиране | редактиране на кода]Дискът се разпространява в Аржентина от звукозаписната компания Los Anos Luz и финалист на Targhe Tenco 2007 като първа творба.
- 2009 г. – Дуйсбург Нант Прага Le Bootleg Live
Публикувана самостоятелно, тя продава над три хиляди копия, включително концерти и онлайн продажби.
Албумът е записан по време на европейското турне през 2008 г. между Германия, Франция и Чехия.
- 2010 – Ultima notte a Malà Strana (Otr-Universal)
Публикувано във Франция от Chante du Monde и разпространено в Европа от harmonia Mundi.
Публикувано в Аржентина от Los Anos Luz и в Канада от Prod Casa Nostra.
- 2011 – Tatanka, саундтрак към филма Tatanka, от Giuseppe Gagliardi (Warner Chappell Music Italiana)
- 2014 – Lamentarsi come ipotes[32] (Otrlive – Universal)
- 2015 – На живо в Треботов (Чехия) 2009
- 2015 – На живо на фестивала Радио Пополаре (Италия). Финаз
- 2015 – Live in Montegranaro feat. Пролетарски удоволствия
- 2015 – Live in Dortmund feat. Алесандро Палмитеса
- 2016 – На живо в субкултурата на Ню Йорк
- 2016 – На живо в кафе Vinilo Буенос Айрес[33] Los anos luz[34]
- 2016 – Voltarelli пее Profazio (Издателски дисбаланси)[35]
- 2017 – Live in Montreal Groove Nation[31]
- 2017 – Сестри Вавилон (саундтрак – Бяло крило)[36]
- 2019 – Dio come ti amo, самостоятелно произведен диск и разпространяван само по време на концерти, корицата е дело на художничката Анна Корционе[37]
- 2021 – Планетариум Дисбаланси на издателя
Сътрудничество
[редактиране | редактиране на кода]- 1998 – Джанкарло Онорато – Йо соно лангело – Гли споси волси[38]
- 2004 – La Soluzione – La Soluzione – Luce[39]
- 2008 – тя – Мага – Грандиозо Аморе[40]
- 2005 – Les Anarchistes – La musica nelle strade[41] – Apua natia[42]
- 2007 – Тереза Де Сио – Sacco e fuoco
- 2008 – Deviazioni (почит към Васко Роси) – La nostra relazione (със Stefano Sardo и Gianluca Senatore) Mucchio Extra
- 2008 – Panbrumisti – Quelle piccole cose – Signora poesia
- 2008 – Bardoci inediti et rarità от Серджо Бардоти – пия[43] (Шарл Азнавур) trad. Нини Джакомели[44]
- 2008 – Teresa De Sio – Riddim на Sud[45] – Bene монахиня CI "ССИ[46]
- 2009 – Lucilla Galeazzi – Capoverde terra d'amore – Segreti al chiar di luna[47]
- 2010 – Di tempo e di terre – Искам да се сбогувам (Шарл Азнавур) Trad Nini Giacomelli
- 2011 – Давиде Ван де Сфрос – Янез – Dove non basta il mare
- 2012 – Quartaumentata – Sirene e naviganti – Omini di panza
- 2013 – Марко калиари – Ми рикордо – La buona creanza[48]
- 2014 – квартет Tiptons Sax – Мъничка малка буква – Amara Terra mia
- 2015 – Карло Муратори – Разпродажба[49] – Сугну Талиану[50]
- 2016 – Giorgia Del Mese – Nuove emozioni post ideologiche – Soltanto tu[51]
- 2017 – Baci Proibiti. Мечтателите – (AlterEgo / Cesvot) с Бобо Рондели – Макс Ларока – Енрико Габриели – Себастиано Де Дженаро
- 2019 – Marco Calliari – Calliari Bang Bang – Pizzica matta
- 2019 – Io credevo Le canzoni от Gianni Siviero[52][53] – Che faccio qui[54]
Книги
[редактиране | редактиране на кода]- 2000 – Ciani un'epopea banditesca nell'era mediatica, Emir edizioni,[55] Болоня
- 2000 – Раджа. Versi strisce e canzoni. Стихове ленти и текстове, Издания Емир, Болоня
- 2000 – Il Parto delle Nuvole Pesanti: quattro racconti al dottor Cacciatutto, издания на Емир, Болоня[56]
- 2009 – Non finito calabrese , Del Vecchio Editore, Рим
- 2009 – Ad esempio a me piace. Виаджо в Калабрия – редактиран от Марко Амбрози[57] Редактор на Rubbettino Soveria Mannelli
- 2011 – Cosa volete sentire, антология на разкази от италиански автори на песни с Patate sotto la cenere, Minimum Fax, Рим
- 2014 – Il caciocavallo di bronzo. Изпята и изпълнена новела, Алтернативен печат,[58] Рим
- 2015 – La Calabria si racconta[59] – антология на калабрийски автори – предговор Pino Aprile Rubbettino Editore[60]
- 2016 – Волтарели пее Profazio[61] Imilibri Editore[62]
- 2020 – Altro allo specchio – антология от Марко Амбрози предговор Dacia Maraini Compagnia Editoriale Aliberti Reggio Emilia
Кино
[редактиране | редактиране на кода]- 2003 – Doichlanda[63] от Джузепе Галярди
- 2006 – La vera leggenda di Tony Vilar от Giuseppe Gagliardi[64]
- 2007 – автобус Notturno от Давиде Маренго
- 2008 – Център за обаждания Fuga dal от Федерико Рицо
- 2009 – Бульон за копчета на корема[65] от Джузепе Галярди
- 2011 – Татанка от Джузепе Галярди
- 2013 – Aspromonte от Hedy Krissane (colonna sonora)
- 2013 – Vino para robar от Ariel Winograd Аржентина
- 2015 – 1992 от Джузепе Галярди
- 2015 – Cançon d'amor i anarquia[66] (Испания) от Carlos Benpar[67]
- 2015 – Вавилонски сестри от Джиджи Рокати[68]
- 2018 – La mafia uccide Estate solo (Tv Series), режисиран от Luca Ribuoli Rai1
Театър
[редактиране | редактиране на кода]- Цитат, свободно вдъхновен от живота на Доменико Модуньо[69]
- Roccu u stortu, от Франческо Суриано, режисиран и изпълнен от Фулвио Коутерчо
- Panza crianza e ricordanza, три парчета самота[70]
- Ico No Clast, от Giampaolo Spinato, режисиран от Fulvio Cauteruccio
- Гърция скъпа ми Гърция Греция миа кара Греция, с Ирен Папас[71]
- Grecia mia cara Grecia, от Корадо Алваро, режисиран от Джанкарло Каутеручио, с Патриция Сапа Мулас[72]
- Речен сколпит nella terra mangiata dal mare, вдъхновен от работата на Саверио Страти, с произведения на изкуството на сцената на Ана и Росария Корционе[73]
- Picchi mi guardi si tu si masculu, от Giancarlo Cauteruccio[74]
- Angolo somma zero,[75] от Alessandro Langiu,[76] с оригинална музика на Peppe Voltarelli – ъгловата опера с нулева сума дебютира на театралния фестивал Festambiente Sud във Вико дел Гаргано. Шоуто, написано и изпълнено от Алесандро Лангиу, вижда Пепе Волтарели да пее и да играе ролята на сватбен играч във фабриките в Апулия между Бриндизи, Таранто и Манфредония. Шоуто се фокусира върху „бели мъртви“И трагичното положение на семейства в Пулия, които са загубили близките си поради болести, договорени на работа. [1]
- Il Viaggio i padri l'Appartenenza в галерия Толедо в Неапол на 1 декември 2012 г.[77]
- Storia di un bene comune[78] от продуцентския фестивал на Росария Парети дел Колин Прато 2013[79]
- Olimpia tragedia del passaggio – изследване на Луидия Сорентино, режисирано от Луиза Корционе[80] – Фестивал на театро в Наполи 2020
Награди и награди
[редактиране | редактиране на кода]- 2008 г.: Награда на Пино Пирас „Canço de Raganal“ за ирония и сарказъм Teatro Civico Sassari[81]
- 2007 г.: Почетно гражданство на община Castiglione Cosentino (Cs)
- 2003 г.: Специална награда на журито на XXI филмов фестивал в Торино за документалния филм „Дойхланда“, режисиран от Джузепе Галярди
- 2010 г.: Targa Tenco най-добрият албум на диалект « Снощи в Маластрана "
- 2011 г.: Номинация Дейвид ди Донатело за най-добра песен с „Onda Calabra“
- 2011 г.: Чиния „От Шомано до Шоуман“[82]
- 2013 г.: Награда Mei Двадесет години кариера[83]
- 2016 г.: Албум на най-добрия изпълнител на Targa Tenco[84]
- 2019 г.: Награда Amilcare Rambaldi в Барселона (Испания) Неща от Amilcare[85]
Фестивали в Италия
[редактиране | редактиране на кода]- Tricolore Torino Night в чест на 150 години от обединението на Италия[86]
- Концерт на 1 май в Рим (1999[87] – 2005[88] – 2009[89] – 2010[90] – 2011[91])
- Фестивал на Бареци 2016 г.[92]
- Фестивал на народната музика във Форлимпополи[93]
- Фолклорен фестивал Quarrata[94]
- Награда Tenco (1998[95] – 1999[96] – 2001[97] – 2007[98] – 2010[99] – 2011[100] – 2016[101] – 2017[102] – 2019)[103]
- MEI Среща на независими етикети
- Фестивал на Каулония Тарантела[104]
- Национална награда на град Лоано за традиционна музика
- Очарователен фолклорен фестивал[105]
- Sponz парти[106]
- Фолк фестивал в Ариано[107]
- Важността да си малък[108]
- Фестивал на четенето и писането[5]
- Фестивални сюжети[109]
- От шаман до шоумен Фестивал на хумористичната песен[110][111]
- Септември в селото[112]
- Музикастрада фестивал
- Фестивал Peperoncino Diamante
- Фестивал за нашествие
- Море и мини[113]
Международни фестивали
[редактиране | редактиране на кода]- 2004 Moffom Festival, Прага (Чехия)
- 2007 Buitoni италиански филмов фестивал Дъблин (Ирландия)[114]
- 2008 Avanti Pop 2 Festival Duisburg (Германия)
- 2008 филмов фестивал Tribeca (САЩ)[115][116]
- 2008 Международен филмов фестивал в Калгари (Канада)
- 2008 Обединени острови в Прага (Чехия)
- 2008 Фестивалът на странните тълпи в Сидни (Австралия)
- 2009 Karneval der Kulturen Берлин (Германия)
- 2009 г. Бафим Буенос Айрес (Аржентина)
- 2009 Trebotov Trebotovska Rije (Чехия)
- 2009 Международен филмов фестивал в Карлови Вари (Чехия)
- 2010 Фестивал Internacional de Cine de Morelia (Мексико)
- 2010 Feria Nacional de San Marcos (Мексико)
- 2010 AdriaHochZwei Dortmund (Германия)
- 2011 Les FrancoFolies de Montréal (Канада)
- 2011 фестивал Luminato Торонто (Канада)[117]
- 2011 Festival des Barnasants de Cançó Barcelona (Испания)[118]
- 2011 Italia Oggi Cinema Warsaw (Полша)[119]
- Филмов фестивал 2011[120] (Сърбия)
- 2011 MittelCinemaFest Будапеща[121] (Унгария)
- 2012 Festival d'Avignon le Off (Франция)[122][123]
- 2012 Кино, направено в Италия, Лондон (Англия)[124]
- 2013 Международен джаз фестивал в Монреал (Канада)[125]
- 2013 Край на световния фестивал Gaspé (Канада)[126]
- 2014 Italiana Festival Кьолн (Германия)[127]
- 2014 квартали на света в Чикаго (САЩ)[128]
- 2017 Vagabond Festival Berlin (Германия)[129]
- Фестивал на италианския филм в Сан Диего 2018 г. (САЩ)[130]
- 2019 Festival des Traditions du Monde Sherbrooke (Канада)
- 2019 Rhythms of the World Festival Saguenay (Канада)[131]
- 2019 италианска седмица Монреал (Канада)[132]
- 2019 Фестивалът на голямата красота на италианската песен в Цюрих (Швейцария)[133]
- 2020 Le Bal Rital Париж (Франция)[134]
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Il dialetto è come la focaccia di Altamura. Intervista a Peppe Voltarelli – ladante.it
- ↑ Raggia
- ↑ Lupo
- ↑ Copia archiviata // Архивиран от оригинала на 2011-07-23. Посетен на 2021-06-23.
- ↑ а б Festival Leggere & Scrivere | Peppe Voltarelli Archivi – Festival Leggere & Scrivere // Архивиран от оригинала на 2021-12-02. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ Peppe Voltarelli, a Calabrian artist between „nomadism“ and „belonging“ // (на американски английски)
- ↑ Chi è Paolo Bruni // (на италиански)
- ↑ Medea guarda la luna // (на италиански)
- ↑ iodisegnoilweb.it. Teatro: Picchi mi Guardi si tu si masculu // (на италиански)
- ↑ Peppe Voltarelli a Berlino. Intervista con l'autore | | il Nuovo Berlinese | // (на италиански)
- ↑ Le notti a Malá Strana di Peppe Voltarelli – Café Boheme // (на американски английски)
- ↑ LA RECENSIONE – Nuovo album per Peppe Voltarelli
- ↑ Angelo Vassallo News – Il Fatto Quotidiano
- ↑ Rockol com s.r.l. √ Onda calabra (Testo) di Il Parto delle nuvole pesanti tratto da Il parto – Testi / lyrics delle canzoni su Rockol // (на италиански)
- ↑ Voltarelli: Onda Calabra non è una macchietta – Peppe Voltarelli // Архивиран от оригинала на 2021-01-15. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ Cetto-record, polemica in musica Su „Onda Calabra n on c'è da ridere“ – Repubblica.it
- ↑ Scheda su Il viaggio i padri e l'appartenenza, da audiocoop.it.
- ↑ In viaggio con Voltarelli e i „padri“ della canzone, 19 dicembre 2011, da corriere.it.
- ↑ Peppe Voltarelli in America // Архивиран от оригинала на 2021-06-15. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ Il Regno: Calabrian Cantautore Peppe Voltarelli Returns to Canada and New York City
- ↑ The Weird Mob II Film Festival: The Italian Invasion // Архивиран от оригинала на 2023-01-20. Посетен на 2021-06-23. (на британски английски)
- ↑ Cineteca Nacional MEXICO // Архивиран от оригинала на 2020-10-08. Посетен на 2021-06-23.
- ↑ Clarín.com. Peppe Voltarelli: „Mi misión es meterme un poco en la vida de la gente“ // (на испански)
- ↑ Settimana Italiana presso la Casa de la Ciudadanía Montecarmelo // (на италиански)
- ↑ PEPPE VOLTARELLI – Concert / Chansons italiennes (2019-11-29) // (на френски)
- ↑ Festival international de Jazz de Montréal – Accueil // Посетен на 2021-06-23. (на френски)
- ↑ František Segrado Texty Michal Horáček – Segrado // (на немски)
- ↑ metatags generator. Matka měst – Michal Horáček // (на чешки)
- ↑ Squilibri Editore. Massimo De Pascale Otello Profazio // Архивиран от оригинала на 2020-10-09. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ изпълнител на записи
- ↑ а б Peppe Voltarelli: „Il y a cent ans, nous étions sur les bateaux“ – mediacalabria // (на италиански)
- ↑ Angelini, Manuele. Peppe Voltarelli, Lamentarsi come ipotesi // Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ Café Vinilo › Café Vinilo, Escuchar, Comer, beber // cafevinilo.com.ar. Посетен на 26 ноември 2021.
- ↑ Los Años Luz Discos // Архивиран от оригинала на 2016-06-29. Посетен на 2021-06-23.
- ↑ Voltarelli canta Profazio
- ↑ “BABYLON SISTERS”, il film di Gigi Roccati con musiche inedite di Peppe Voltarelli, che ne racconta la scrittura prodotte ed edite da Ala Bianca, disponibili nei digital stores | Alabianca Group // Архивиран от оригинала на 2017-11-07. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ «Dio come ti amo» Peppe Voltarelli torna con un classico di Modugno // (на италиански)
- ↑ Valentina Di Cecco. Io sono l’angelo – gianCarlo Onorato // (на американски английски)
- ↑ Manuele Angelini. La Soluzione, La soluzione // (на италиански)
- ↑ Musicalnews.com: Magma, il nuovo disco di H.e.r. in uscita il 10 novembre
- ↑ Manuele Angelini. Les Anarchistes, La musica nelle strade! // (на италиански)
- ↑ Canzoni contro la guerra: Apuamater Indiesfolk – Apua natìa // (на италиански)
- ↑ Charles Aznavour – Testo della canzone: Io bevo – IT // (на италиански)
- ↑ Società Editrice Athesis S.p.A. «Vanoni, Morandi, Aznavour, Guccini: incontri magici» // Архивиран от оригинала на 2017-08-21. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ Various – (Teresa De Sio Presenta) Riddim A Sud // (на италиански)
- ↑ La Brigata Lolli // Архивиран от оригинала на 2009-01-06. Посетен на 2021-06-23.
- ↑ Artisti vari
- ↑ La buona creanza, by Marco Calliari
- ↑ ALBUM SALE DI CARLO MURATORI
- ↑ Canzoni contro la guerra: anonimo – … E sugnu 'talianu // (на италиански)
- ↑ GIORGIA DEL MESE Anteprima Streaming // (на италиански)
- ↑ Squilibri Editore. Io credevo. Le canzoni di Gianni Siviero // Архивиран от оригинала на 2020-10-17. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ Musica. Targhe Tenco, trionfano Brunori Sas e Tosca // (на италиански)
- ↑ PEPPE VOLTARELLI – YouTube
- ↑ Descrizione EMIR // (на италиански)
- ↑ Il ritorno di Peppe Voltarelli // Архивиран от оригинала на 2021-10-15. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ (Libro) Ad esempio a me piace... // Архивиран от оригинала на 2021-04-20. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ Stampa alternativa
- ↑ (Libro) La Calabria si racconta // Архивиран от оригинала на 2021-04-12. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ I libri di Rubbettino Editore – Home // (на италиански)
- ↑ Peppe Voltarelli canta Profazio
- ↑ Home – Squilibri Editore
- ↑ DOICHLANDA – 2003 – documentari – film & docu
- ↑ Partenopress – Agenzia di Stampa Video e Foto Giornalistica – La vera leggenda di Tony Vilar, in prima visione su Rai Uno // (на италиански)
- ↑ Peter Oliva : Writer // Архивиран от оригинала на 2021-06-23. Посетен на 2021-06-23.
- ↑ redazione. Las Candidaturas
- ↑ redazione. Carlos Benpar
- ↑ gigi roccati. Biografia // Архивиран от оригинала на 2014-05-29. Посетен на 2021-06-23.
- ↑ Voleva fare l'artista
- ↑ Teatro Metastasio di Prato // Архивиран от оригинала на 2016-08-07. Посетен на 2021-06-23.
- ↑ Grecia, mia cara Grecia – Mondogreco.net // Архивиран от оригинала на 2022-12-10. Посетен на 2021-06-23.
- ↑ patrizia zappa mulas
- ↑ Peppe Voltarelli canta Strati
- ↑ PICCHI' MI GUARDI SI TU SI MASCULU? – regia Giancarlo Cauteruccio[неработеща препратка]
- ↑ ANGOLO SOMMA ZERO // Архивиран от оригинала на 2021-06-28. Посетен на 2021-06-23.
- ↑ Graziano Graziani. La morte in busta paga. Alessandro Langiu e Nicola Lovecchio // (на италиански)
- ↑ Musicalnews.com: Peppe Voltarelli parte in tour nei teatri con Il Viaggio I Padri e L'Appartenenza // Архивиран от оригинала на 2016-03-04. Посетен на 2021-06-23.
- ↑ Fatti e misfatti dei beni culturali nello spettacolo di Voltarelli – Firenze – Repubblica.it
- ↑ Met – Storia Di Un Bene Comune
- ↑ 50+1 – Luisa Corcione // (на италиански)
- ↑ Al Civico di Alghero il „Premio Pino Piras“ // www.alguer.it. Посетен на 26 ноември 2021.
- ↑ TARGHE | dallo sciamano allo showman // www.shomano.it. Посетен на 26 ноември 2021.
- ↑ MeiWeb // (на италиански)
- ↑ I nomi dei vincitori delle Targhe Tenco 2016 // www.rockit.it. Посетен на 26 ноември 2021.
- ↑ Il Dispaccio – Il cantautore Peppe Voltarelli vince il Premio Rambaldi 2019 // ildispaccio.it. Посетен на 26 ноември 2021.
- ↑ Notte Tricolore: il programma dello show // (на италиански)
- ↑ 1 MAGGIO Seicentomila in piazza Vasco e Bregovic in trionfo – la Repubblica.it // (на италиански)
- ↑ Rockol com s.r.l. √ ’Primo Maggio 2005’: ecco il cast completo // (на италиански)
- ↑ Il popolo del rock al Primo maggio oltre 800mila, tutti per Vasco – Spettacoli & Cultura – Repubblica.it
- ↑ Romina Greggio. Il concerto del Primo Maggio – Il colore delle parole: le foto dei protagonisti 1/2 // (на италиански)
- ↑ Concerto del Primo Maggio: si inizia con Eugenio Finardi // (на италиански)
- ↑ rockonit. BAREZZI Festival 2016: la 10ª edizione dal 3 al 14 Novembre a Parma e dintorni // (на италиански)
- ↑ XXIV FESTIVAL DI MUSICA POPOLARE – CACOevents Eventi Romagna Ravenna Rimini Forlì Cesena Imola[неработеща препратка]
- ↑ Torna il „Quarrata Folk Festival“ // (на италиански)
- ↑ TENCO 1998 // (на италиански)
- ↑ TENCO 1999 // (на италиански)
- ↑ TENCO 2001 // (на италиански)
- ↑ TENCO 2007 // (на италиански)
- ↑ TENCO 2010 // (на италиански)
- ↑ Edoardo Esposito – www.edo-design.com, Francesco Facconi – www.mdsol.it. Premio Tenco 2011: Seconda serata – L'Isola della Musica Italiana
- ↑ Premio Tenco 2016, va' dove ti porta la canzone d'autore // (на италиански)
- ↑ Premio Tenco 2017, gli ospiti: da Brunori Sas a Carmen Consoli, da Rondelli al 'migliore' Capossela // (на италиански)
- ↑ Benvenuti nel nuovo sito web del Club Tenco // Архивиран от оригинала на 2021-01-24. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ Kaulonia Tarantella Festival // Архивиран от оригинала на 2020-10-11. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ Al Carpino Folk Festival 2016 l’Italia cantata dal Sud // (на италиански)
- ↑ Sponz Fest – Sabato il concerto di Vinicio Capossela // (на италиански)
- ↑ Peppe Voltarelli | Artisti – Ariano Folkfestival Winter Edition 2019 // Архивиран от оригинала на 2021-04-10. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ L’importanza di essere piccoli 2014 – SassiScritti // (на италиански)
- ↑ Maurizio De Fazio. Lamezia, oggi per Trame Festival: Save the children, Pif, #Tramedicolorfest e Peppe Voltarelli – Aggiornato // Архивиран от оригинала на 2020-10-09. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ Rockol com s.r.l. √ Dallo Sciamano allo Showman 2018: al via il 3 agosto la nuova edizione del Festival della Canzone umoristica d'autore // (на италиански)
- ↑ L’estate di Loano è Musica // (на италиански)
- ↑ Massimiliano Maurino. Settembre al Borgo, il programma 2017 nel segno di Fausto Mesolella – Livenet News // (на италиански)
- ↑ Mare e Miniere 2 | I concerti e le generazioni // (на италиански)
- ↑ BUITONI ITALIAN FILM FESTIVAL // Архивиран от оригинала на 2020-10-09. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ Risultato della ricerca immagini di Google per https://media.gettyimages.com/photos/director-alison-thompson-writer-peppe-voltarelli-and-producer-oscar-picture-id74012059?s=612x612
- ↑ repubblica.it. 'La leggenda di Tony Vilar' sbarca al Festival Manhattan // Архивиран от оригинала на 2020-10-08. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ Peppe Voltarelli porta in Canada la canzone italiana // (на италиански)
- ↑ Peppe Voltarelli in concerto // (на European Spanish)
- ↑ Peppe Voltarelli recital a Varsavia // Архивиран от оригинала на 2020-10-09. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ Film Italiani: Festival del Cinema Italiano di Belgrado 2008 - CinemaItaliano.info
- ↑ Tatanka (2010 – 100'). Regia di Giuseppe Gagliardi // Архивиран от оригинала на 2020-10-07. Посетен на 2021-06-23. (на италиански)
- ↑ La corsa di Avignone // (на английски)
- ↑ Eleonorzastavia Dit. LA LIGNE DE GIULIETTA # 05 : PEPPE VOLTARELLI, ITALIEN D’EXPORTATION // (на френски)
- ↑ Editoriale Duesse S.p.A. Dal 9 al 30 marzo il London Italian Film Festival // (на италиански)
- ↑ Il Festival International de Jazz di Montréal raccontato da Peppe Voltarelli // (на италиански)
- ↑ Gaspé métissé // (на френски)
- ↑ A Colonia il festival „ITALIANA 2014 Kulturbrücke am Rhein“ (4 ottobre – 5 novembre 2014) | www.comunicazioneinform.it // (на италиански)
- ↑ Calabrian Cantautore Peppe Voltarelli Soon in Chicago // (на английски)
- ↑ Vagabond Booking presenta Peppe Voltarelli in concerto a Berlino il 4 dicembre 2017 // (на италиански)
- ↑ Facebook, Twitter, Show more sharing options, Facebook, Twitter, LinkedIn. San Diego Italian Film Festival's ‘FeStivale’ shows the Italy of today // (на американски английски)
- ↑ Peppe Voltarelli | Festival International des Rythmes du Monde 2019 | Festivals au Saguenay Lac-Saint-Jean // (на френски)[неработеща препратка]
- ↑ Fabrizio Intravaia. Peppe Voltarelli: per divertirsi, ballare ma anche per pensare! // (на италиански)
- ↑ La grande bellezza // (Грешка в записа: Неразпознат езиков код
de-de
) - ↑ Le Carnaval Rital // (на френски)
|