Юрген Хабермас
Юрген Хабермас Jürgen Habermas | |
германски философ и социолог | |
![]() Юрген Хабермас в дискусия на Мюнхенското училище по философия, 2008 г. | |
Роден |
Гумерсбах, Федерална република Германия |
---|---|
Религия | атеизъм |
Националност | ![]() |
Учил в | Марбургски университет Гьотингенски университет Бонски университет Цюрихски университет |
Философия | |
Регион | Западна философия |
Епоха | Съвременна философия |
Школа | Критическа теория |
Интереси | Политическа философия, епистемология |
Повлиян | Мартин Хайдегер, Дьорд Лукач, Ханс-Георг Гадамер |
Повлиял | Аксел Хонет |
Научна дейност | |
Област | Социология |
Работил в | Хайделбергски университет Гьоте университет Франкфурт на Майн Институт „Макс Планк“ |
Публикации | „Теория на комуникативното действие“ (1981) |
Семейство | |
Подпис | ![]() |
Уебсайт | |
Юрген Хабермас в Общомедия |
Юрген Хабермас (на немски: Jürgen Habermas) е германски философ и социолог в традицията на критическата теория.
Биография
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c3/AdornoHorkheimerHabermasbyJeremyJShapiro2.png/200px-AdornoHorkheimerHabermasbyJeremyJShapiro2.png)
Роден е на 18 юни 1929 г. в Дюселдорф. Следва в Гьотинген, Цюрих и Бон. През 1961 г. се хабилитира в Марбург и непосредствено след това с помощта на Гадамер получава извънредна професура по философия в Хайделбергския университет, където преподава до 1964 г. От 1964 до 1971 г. е професор по философия и социология в Университета „Йохан Волфганг Гьоте“ във Франкфурт на Майн, след което отива в Щарнберг близо до Мюнхен, където заедно с Карл Фридрих фон Вайцзекер ръководи Института „Макс Планк“. През 1981 г. Хабермас публикува основното си произведение „Теория на комуникативното действие“, в което разгръща понятието за „независимия дискурс“. През 1983 г. се връща обратно във Франкфурт на Майн, където остава до пенсионирането си през 1994 г.
Работите му се занимават с основите на обществената теория и епистемологията, анализът на развитото капиталистическо индустриално общество и демокрацията и принципите на правото в критичен социално-еволюционен контекст, както и със съвременната (особено германска) политика.
Отличия и награди
[редактиране | редактиране на кода]- 1974: Награда „Хегел“ на град Щутгарт
- 1976: Награда „Зигмунд Фройд“ за научна проза на град Дармщат
- 1980: Награда „Теодор Адорно“ на град Франкфурт на Майн
- 1980: Почетен доктор на Новото училище за социални изследвания в Ню Йорк
- 1985: Награда „Братство Шол“ за книгата Die neue Unübersichtlichkeit
- 1986: Награда „Готфрид Вилхелм Лайбниц“
- 1987: Награда „Зонинг“ на Копенхагенския университет
- 1995: Награда „Карл Ясперс“
- 1999: „Хесенска културна награда“
- 1999: Награда „Теодор Хойс“
- 2001: „Награда за мир на немските книгоразпространители“[1]
- 2003: „Награда на принца на Астурия“ в раздел Социални науки[2]
- 2004: Награда на Киото (50 млн. йени)
- 2005: „Холбергова награда“ (520 хил. евро)[3]
- 2006: Награда „Бруно Крайски“ за политическа книга
- 2006: Награда на Северен Рейн-Вестфалия
- 2008: Европейска награда за политическа култура на фондация „Ханс Рингиер“ (50 хил. евро)
- 2008: Награда „Жем Брюме“ за поддържане на правата на човека (36 хил. евро)
- 2009: Почетен гражданин на град Щарнберг
- 2011: Награда „Виктор Франкъл“
- 2012: Награда „Георг Аугуст Зин“
- 2012: Награда „Хайнрих Хайне“ на град Дюселдорф
- 2012: „Мюнхенска почетна културна награда“
- 2013: „Награда „Еразъм““ (150 хил. евро)[4]
- 2013: Награда на община Касел
- 2015: Награда „Клуге“
Библиография
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a4/Strukturwandel_der_%C3%96ffentlichkeit._Untersuchungen_zu_einer_Kategorie.jpg/180px-Strukturwandel_der_%C3%96ffentlichkeit._Untersuchungen_zu_einer_Kategorie.jpg)
- Хабермас, Юрген. Структурни изменения на публичността: Изследвания върху една категория на буржоазното общество. Прев. [от нем.] Стилиян Йотов. София: Център за изследване на демокрацията: Унив. изд. Св. Климент Охридски, 1995. ISBN 954-07-0772-2
- Хабермас, Юрген. Философия на езика и социална теория: Избрани студии. Състав., [предг.] Красимир Стоянов; Прев. от нем. Стилиян Йотов. София: ЛИК, 1999. ISBN 954-607-285-0.
- Хабермас, Юрген. Философският дискурс на модерността: Дванадесет лекции. Прев. [от нем.] Ренета Килева-Стаменова. Плевен: ЕА, 1999. ISBN 954-450-111-8
- Хабермас, Юрген. Морал, право и демокрация. Състав., прев. [от нем.] Стилиян Йотов. София: Дом на науките за човека и обществото, 1999. ISBN 954-9567-05-2
- Хабермас, Юрген. Бъдещето на човешката природа. Прев. [от нем.] Стилиан Йотов. [Ст. Загора]: Идея, 2004. ISBN 954-8638-28-2
- Хабермас, Ю., Постнационалната констелация: Полит. есета. Прев. Владимир Теохаров. [София]: Издателска къща КХ – Критика и Хуманизъм, 2004. ISBN 954-587-098-2
- Борадори, Джована. Философия по време на терор: Диалози с Юрген Хабермас и Жак Дерида. Прев. Константин Янакиев. София: Издателска къща КХ – Критика и Хуманизъм, 2004. ISBN 954-587-105-9
- Хабермас, Юрген, Ратцингер, Йозеф. Диалектика на секуларизацията: За разума и религията. Прев. от нем. Георги Каприев. София: Изток-Запад, 2006. ISBN 954-321-196-5
- Хабермас, Ю. За конституцията на Европа. Опит. Прев. Стилиян Йотов. София: Издателска къща Критика и хуманизъм, 2011. ISBN 978-954-587-161-0
- Хабермас, Ю. Комуникативният разум: подстъпи: 5 в 1; прев., състав. Стилиян Йотов. София: Издателска къща КХ – Критика и Хуманизъм, 2021. (Делото на Юрген Хабермас / Жан-Марк Дюран-Гаслен: с. 185-274) ISBN 978-954-587-241-9
- Хабермас Ю., Едно ново структурно изменение на публичността, София: Критика и хуманизъм, 2023, ISBN 9789545872556
- За него
- Около Хабермас — нормативността в модерните общества и идеята за справедливостта. Състав., [предг.] Ивайло Знеполски. София: Дом на науките за човека и обществото, 2000. ISBN 954-9567-07-9
- Йотов, Стилиян. Хабермас и претенциите на автономията. „Агата-А“, 2006.
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Брошура „Friedenspreis des deutschen Buchhandels 2001“ (съдържа Laudatio от Jan Philip Reemtsma и Реч по приемането на наградата от Юрген Хабермас на тема „Вяра и знание“)[неработеща препратка] ((de))
- ↑ Юрген Хабермас, сайт на Наградата на принца на Астурия. ((es))
- ↑ Holbergprisen: Jürgen Habermas Архив на оригинала от 2011-07-16 в Wayback Machine. ((no))
- ↑ „Jürgen Habermas erhält Erasmus-Preis“ [неработеща препратка], boersenblatt.net 29. Januar 2013. ((de))
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- Юрген Хабермас: Човешкото достойнство като източник на самоуважение - лекция на Юрген Хабермас (Със съкращения от сп. Новое время, 23 ноември 2009 г.) Архив на оригинала от 2016-08-20 в Wayback Machine.
- ((de)) Биография на Хабермас на сайта Lebendiges Museum Online
- Попиванов, Борис. „Политическият отговор на Хабермас“, в. „Култура“, бр. 14, 15 април 2005
|
- Германски философи
- Германски социолози
- Философи от 20 век
- Политически теоретици
- Хуманисти
- Германски атеисти
- Германски социалисти
- Гьотингенски университет
- Възпитаници на Бонския университет
- Франкфуртски университет
- Членове на Унгарската академия на науките
- Академици на Сръбската академия на науките и изкуствата
- Академици на РАН
- Носители на литературни награди на Германия
- Почетни доктори в Германия
- Почетни доктори в САЩ
- Почетни граждани в Германия
- Родени в Дюселдорф