Света Петка (Бешище)
- Вижте пояснителната страница за други значения на Света Петка.
„Света Петка“ „Света Петка“ | |
![]() Стенопис на Св. св. Кирил и Методий на северната стена на наоса. Имената на светците са издрани | |
![]() | |
Вид на храма | православна църква |
---|---|
Страна | ![]() |
Населено място | Бешище |
Религия | Македонска православна църква – Охридска архиепископия |
Епархия | Преспанско-Пелагонийска] |
Архиерейско наместничество | Прилепско |
Тип на сградата | трикорабна базилика |
Изграждане | XIX век |
Статут | действащ храм |
„Света Петка“ в Общомедия |
„Света Петка“ или „Света Параскева“ (на македонска литературна норма: „Света Петка“, „Света Параскева“) е възрожденска църква в мариовското село Бешище, Северна Македония, част от Прилепецко-Витолищка енория на Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия.[1]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c0/Gjavoli_Sv._Petka_Be%C5%A1i%C5%A1te.jpg/220px-Gjavoli_Sv._Petka_Be%C5%A1i%C5%A1te.jpg)
Църквата е разположена в центъра на селото. В архитектурно отношение представлява трикорабна базилика с полукръгла апсида на изток, която отвън е разчленена на седем плитки ниши. Централният кораб е полукръгло засводен, а страничните са с равни дървени тавани. Изградена е в средата на XIX век.[1] Според ктиторския надпис, в който са изброени имената на много ктитори, църквата е изписана в 1884 година[2] от дебърския зограф Аврам Дичов[3] или от зографи от неговия кръг.[4]
Бележки
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ а б Црква „Света Петка“, село Бешиште // Old Prilep. Архивиран от оригинала на 2018-03-05. Посетен на 30 декември 2021 г.
- ↑ Бешиште (Besiste) - Прилепско Мариово // Итар Пејо. Архивиран от оригинала на 2014-03-03. Посетен на 3 март 2014 г.
- ↑ Василиев, Асен. Български възрожденски майстори: живописци, резбари, строители. София, „Наука и изкуство“, 1965. с. 188.
- ↑ Митревски, Никола. Претставите на сесловенските првоучители Св. Кирил и Св. Методиј во живописот од XIX век во Пелагонија, Мариово и Демирхисарско // Патримониум.мк 4 (9). 2011. с. 294.