Дик Схоф
Дик Схоф Dick Schoof | |
нидерландски политик | |
![]() 2018 г. | |
Роден |
Сантпорт, Нидерландия |
---|---|
Семейство | |
Деца | 2 |
Уебсайт | |
Дик Схоф в Общомедия |
Хендрикус Вилхелмус Мария „Дик“ Схоф (на нидерландски: Hendrikus Wilhelmus Maria "Dick" Schoof) е нидерландски държавен служител и шеф на разузнаването, служещ като министър-председател на Нидерландия.[1]
Биография
[редактиране | редактиране на кода]Хендрикус Вилхелмус Мария Схоф е роден на 8 март 1957 г. в Сантпорт в римокатолическо семейство като шестото от седем деца.[2][3][4][5]
Има една сестра.[5][6] На осемгодишна възраст се премества със семейството си в Хенгело.[7] От 1975 до 1982 г. той учи градско и регионално планиране в Неймегенския университет.[3]
Схоф започва кариерата си като политически съветник по образование в Асоциацията на нидерландските общини[8] и става държавен служител в Министерството на образованието и науката през 1988 г.[3]
От 1996 г. Схоф заема различни ръководни длъжности в областта на сигурността.[9] Той е заместник-генерален секретар в Министерството на сигурността и правосъдието, преди да бъде назначен за главен директор на Службата за имиграция и натурализация (IND) през 1999 г.[3][10] В резултат на войната в Косово в Холандия пристигат сравнително голям брой търсещи убежище и ръководената от Схоф служба разглежда значителен брой молби. Схоф е отговорен за приемането на реформи в Закона за чужденците през 2001 г., които опростяват процедурата за предоставяне на убежище, и работи за депортиране на кандидати, които не отговарят на условията. През 2003 г. Схоф става генерален директор в Министерството на вътрешните работи, където отговаря за преструктурирането на полицейските сили от редица регионални организации в единен Национален полицейски корпус.[11]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5b/DHS_Secretary_Alejandro_Mayorkas_Meets_with_Dutch_Minister_of_Justice_and_Security_-_52532724925_%28cropped%29.jpg/220px-DHS_Secretary_Alejandro_Mayorkas_Meets_with_Dutch_Minister_of_Justice_and_Security_-_52532724925_%28cropped%29.jpg)
В периода 2010 – 2013 г. е генерален директор в Министерството на сигурността и правосъдието, след което е назначен за национален координатор по сигурността и борбата с тероризма.[9] Той позволява на служителите си да следят потенциални терористи в социалните медии чрез фалшиви профили въпреки предупрежденията на адвокатите му.[5] След свалянето на полет 17 на Малайзийските авиолинии той координира реакцията на холандската страна, укрепвайки отношенията си с тогавашния министър-председател Марк Рюте.[6][12][13][14] Шоф ръководи нидерландската Служба за общо разузнаване и сигурност като генерален директор от 2018 до 2020 г.[9] Според вестник „Де Фолкскрант“ относително краткият му мандат се характеризира с културен сблъсък. През 2019 г. той предупреждава министерството на образованието и общината на Амстердам, че поддръжници на салафитското движение са в борда на ислямско училище. Посланието му е възприето като начин за оказване на натиск и получава критики, че предизвиква поляризация в оществото.[5][15]
През декември 2019 г. Схоф става генерален секретар на Министерството на правосъдието и сигурността, най-високата неполитическа позиция в министерството.[16][17][18]
Схоф е пасивен член на нидерландската Партия на труда повече от 30 години, докато не я напуска в началото на 2021 г.[6][19] Схоф характеризира победата на Партията на свободата на Герт Вилдерс на парламентарните избори през ноември 2023 г. като сигнал за недоверие към правителството.[12]
На 16 май 2024 г. Партията на свободата представя дясно коалиционно споразумение с Народната партия за свобода и демокрация, Новия социален договор и движение „Фермер – Гражданин“.[20] Като част от преговорите четиримата партийни лидери се съгласяват никой от тях да не бъде министър-председател.[21] Партията на свободата първоначално предлага Роналд Пластерк за позицията, но той се оттегля поради обвинения в измама.[22][23] Впоследствие Схоф е номиниран за поста министър-председател на 28 май 2024 г. от коалиционните партии под ръководството на Рихард ван Звол.[22][24] Той полага клетва като министър председател пред крал Вилем-Александър на 2 юли 2024 г.[25]
Личен живот
[редактиране | редактиране на кода]Схоф живее в Зутермер с партньорката си.[26] С бившата си съпруга, Йоланда Сенф, той има две дъщери, Ясмин и Селине, които са осиновени от Китай.[6][27] Той обича да бяга, тъй като завършва първия си маратон през 1987 г. и 18-ия си маратон през 2024 г.[28][29] Схоф е католик.[6]
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Новият нидерландски премиер ще е Дик Схоф - бивш шеф на разузнаването // 2024-05-28. Посетен на 2024-07-07.
- ↑ Blacquière, Jan. Geboren katholiek, die door de jaren heen krasjes opliep. Wie is Dick Schoof, de beoogd premier? // Nederlands Dagblad. Посетен на 28 May 2024. (на нидерландски)
- ↑ а б в г Harreveld, Mark van. Dit weten we over Dick Schoof, de premierskandidaat van PVV, VVD, NSC & BBB // BNR Nieuwsradio. Посетен на 28 May 2024. (на нидерландски)
- ↑ Drs. H.W.M. (Dick) Schoof // Parlement.com. Посетен на 28 May 2024. (на нидерландски)
- ↑ а б в г Hofs, Yvonne. Dick Schoof: topambtenaar met rijke ervaring die steun en toeverlaat was van ministers en premier Rutte // de Volkskrant. 28 May 2024. Архивиран от оригинала на 1 June 2024. Посетен на 1 June 2024.
- ↑ а б в г д Hartog, Tobias den. 'Dick Donder' en 'Lachende moordenaar': met Dick Schoof krijgt Nederland premier die stiekem best op Rutte lijkt // Het Parool. Посетен на 29 May 2024. (на нидерландски)
- ↑ De Hengelose roots van beoogd premier Dick Schoof: 'Bij thuiskomst zag ik allemaal gemiste oproepen en appjes' // 1Twente. Посетен на 30 May 2024. (на нидерландски)
- ↑ Dick Schoof zeer ervaren op gebied van justitie en asiel // NOS. 28 May 2024. Архивиран от оригинала на 28 May 2024. Посетен на 29 May 2024.
- ↑ а б в Dick Schoof // Follow the Money. Посетен на 25 December 2019. (на нидерландски)
- ↑ Adriaanse, Mark Lievisse. AIVD-baas Schoof gaat Justitie leiden // NRC. 19 December 2019. Архивиран от оригинала на 20 January 2020. Посетен на 25 December 2019.
- ↑ Keken, Kim van. Reconstructie: hoe bij de schepping van de nationale politie alle waarschuwingen werden genegeerd // De Groene Amsterdammer. Посетен на 25 December 2019. (на нидерландски)
- ↑ а б Kabel, David. IJdele technocraat met enorm netwerk kan rekenen op vertrouwen van Wilders // Het Financieele Dagblad. 28 May 2024. Архивиран от оригинала на 1 June 2024. Посетен на 1 June 2024.
- ↑ Insider Schoof moet rust brengen op Justitie en Veiligheid // de Volkskrant. Посетен на 25 December 2019. (на нидерландски)
- ↑ Kamer eist opheldering na bemoeienis Schoof bij MH17-onderzoek: 'Absolute no go' // RTL Nieuws. Посетен на 25 December 2019. (на нидерландски)
- ↑ Hendrickx, Frank. Ingewijden over de beoogde premier Dick Schoof: 'Er komt wel een mannetje binnen, met een bepaalde energie' // de Volkskrant. 1 June 2024. Архивиран от оригинала на 1 June 2024. Посетен на 1 June 2024.
- ↑ Insider Schoof moet rust brengen op Justitie en Veiligheid // de Volkskrant. Посетен на 25 December 2019. (на нидерландски)
- ↑ Adriaanse, Mark Lievisse. AIVD-baas Schoof gaat Justitie leiden // NRC. 19 December 2019. Архивиран от оригинала на 20 January 2020. Посетен на 28 May 2024.
- ↑ Dick Schoof vertrekt als directeur van de AIVD // BeveiligingNieuws. Посетен на 25 December 2019. (на нидерландски)
- ↑ Schoof: ik ben niet de PVV-premier, ik ben gevraagd door vier partijen // NOS.nl. Посетен на 30 May 2024. (на нидерландски)
- ↑ Coalitieakkoord bekend: partijen willen met 'hoop, lef en trots' problemen aanpakken // NOS. 16 May 2024. Архивиран от оригинала на 21 May 2024. Посетен на 1 June 2024.
- ↑ Goot, Edo van der. Wilders geeft premierschap op, leiders PVV, VVD, NSC en BBB niet in kabinet // NU.nl. 13 March 2024. Архивиран от оригинала на 18 May 2024. Посетен на 18 May 2024.
- ↑ а б Topambtenaar Dick Schoof (ex-AIVD, ex-NCTV) kandidaat-premier // NOS. 28 May 2024. Архивиран от оригинала на 28 May 2024. Посетен на 29 May 2024.
- ↑ Partijleiders nu definitief akkoord • Presentatie verschoven naar vanochtend // NOS. 16 May 2024. Архивиран от оригинала на 16 May 2024. Посетен на 16 May 2024.
- ↑ Kroet, Cynthia. Who is Dick Schoof and why did Geert Wilders choose him as new PM? // euronews. Посетен на 30 May 2024. (на английски)
- ↑ New Dutch Cabinet sworn in today 7 months after election // NL Times. Посетен на 2 July 2024.
- ↑ Kleijwegt, Francis. Dick Schoof op hardloopschoenen, Zoetermeer kijkt er niet van op // Omroep West. Посетен на 29 May 2024. (на нидерландски)
- ↑ Schoof, Dick. Hollands Dagboek: Dick Schoof // NRC. 28 October 2000. Архивиран от оригинала на 5 June 2024. Посетен на 5 June 2024.
- ↑ Dick Schoof zeer ervaren op gebied van justitie en asiel // NOS. 28 May 2024. Архивиран от оригинала на 28 May 2024. Посетен на 29 May 2024.
- ↑ Baxmeier, Fleur. Beoogd minister-president Dick Schoof liep al 18 marathons // Runner's World. 29 May 2024. Архивиран от оригинала на 2 June 2024. Посетен на 2 June 2024.
|
![]() ![]() |
Тази страница частично или изцяло представлява превод на страницата Dick Schoof в Уикипедия на английски. Оригиналният текст, както и този превод, са защитени от Лиценза „Криейтив Комънс – Признание – Споделяне на споделеното“, а за съдържание, създадено преди юни 2009 година – от Лиценза за свободна документация на ГНУ. Прегледайте историята на редакциите на оригиналната страница, както и на преводната страница, за да видите списъка на съавторите.
ВАЖНО: Този шаблон се отнася единствено до авторските права върху съдържанието на статията. Добавянето му не отменя изискването да се посочват конкретни източници на твърденията, които да бъдат благонадеждни. |