Хвостяне
Хвостяне | |
![]() | |
Общи данни | |
---|---|
Население | 870 души[1] (15 март 2024 г.) 113 души/km² |
Землище | 768 km² |
Надм. височина | 506 m |
Пощ. код | 2942 |
Тел. код | 07522 |
МПС код | Е |
ЕКАТТЕ | 77222 |
Администрация | |
Държава | България |
Област | Благоевград |
Община – кмет | Гърмен Феим Иса (ДПС; 2019) |
Кметство – кмет | Сейхан Ахмедов |
Хвостяне в Общомедия |
Хвостя́не е село в Югозападна България. То се намира в община Гърмен, област Благоевград.
География
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d6/Hvostyane_Center.jpg/220px-Hvostyane_Center.jpg)
Село Хвостяне се намира в полупланински район, югоизточно от град Гоце Делчев и източно от река Места.
История
[редактиране | редактиране на кода]В XIX век Хвостяне е мюсюлманско село в Неврокопска каза на Османската империя. В „Етнография на вилаетите Адрианопол, Монастир и Салоника“, издадена в Константинопол в 1878 година и отразяваща статистиката на населението от 1873 година, Фустане (Foustane) е посочено като село с 45 домакинства и 110 жители мюсюлмани.[2] През 1899 година селото има население 230 жители според резултатите от преброяване населението на Османската империя.[3] Съгласно статистиката на Васил Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) към 1900 година Хвостяне (Фустáня) е селище, в което живеят 250 българи-мохамедани,[4] в 65 къщи.[5]
Според Димитър Гаджанов в 1916 година в Блатска, Дъбница и Фустани живеят 1100 помаци.[6]
Тъй като майчиният език на голяма част от жителите на селото е турски, в края на 1922 година Петричкият окръжен училищен съвет взима решение да разреши откриването във Фустаня на частно турско училище.[7]
Население
[редактиране | редактиране на кода]Етнически състав
[редактиране | редактиране на кода]- Преброяване на населението през 2011 г.
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:[8]
Численост | |
Общо | 710 |
Българи | - |
Турци | 428 |
Цигани | 150 |
Други | - |
Не се самоопределят | 9 |
Неотговорили | 103 |
Бележки
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ www.grao.bg
- ↑ Македония и Одринско: Статистика на населението от 1873 г. София, Македонски научен институт – София, Македонска библиотека № 33, 1995. ISBN 954-8187-21-3. с. 130-131.
- ↑ Зеленгора, Георги. Българите в Турция – 7 // News Agency, 2 януари 2012. Посетен на 3 януари 2012.[неработеща препратка]
- ↑ Кѫнчовъ, Василъ. Македония. Етнография и статистика. София, Българското книжовно дружество, 1900. ISBN 954430424X. с. 195.
- ↑ Кънчов, Васил. Неврокопската каза // Пътуване по долините на Струма, Места и Брегалница. Битолско, Преспа и Охридско. София, Наука и изкуство, 1970, [1894 – 1896]. с. 274.
- ↑ Гаджанов, Димитър Г. Мюсюлманското население в Новоосвободените земи, в: Научна експедиция в Македония и Поморавието 1916, Военноиздателски комплекс „Св. Георги Победоносец“, Университетско издателство „Св. Климент Охридски“, София, 1993, стр. 245.
- ↑ Петрички окръжен вестник, г. I, бр. 8, 10 ноември 1922, с. 2.
- ↑ Ethnic composition, all places: 2011 census // pop-stat.mashke.org. Посетен на 9 юни 2019.
|